LIGA ANIMALELOR
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
- Junior. - Da, mamă!
- L-ai văzut pe tata? - S-a dus să aducă apă.
Așteptați-mă! Pasați-mi și mie!
Haideți! Repede!
Așa-i că te-am speriat?
Fii sincer.
Mi s-a zburlit părul de pe gât.
Ce trebuia să fac?
Știu!
Da! Da!
Bine...
Bună, Giselle.
Bărbații...
- Ai văzut asta? - Da, dar ce-a fost asta?
Răhățel de hienă tare ca piatra, uscat la soare.
Înțeleg...
Fini!
Cum îmi stă?
Păi...
E foarte modern! Incredibil!
Scumpo, aceasta este o operă de artă.
Am numit-o "macaroane cu brânză".
Și ție ți-ar sta bine, Giselle. Nici epilarea gâtului n-ar strica.
Nu, mulțumesc.
E o chestiune de concentrare.
Da, evident.
Și condiții perfecte de vânt.
Normal.
Da, da, da.
Billy!
Porumbița mea!
- Ce faci? - Bună, Bonnie. Ești foarte drăguță.
Noi... ce făceam? Ne plimbam, gândeam, discutam...
Trimiteam răhățelul de hienă în gaură.
Și asta. Tocmai voiam să-ți spun.
Lovești... răhățelul de hienă... spre o gaură?
- Cu un băț. - A, cu un băț!
- Bingo. - Interesant. Cine a inventat asta?
- Eu am inventat-o. - Mă gândeam eu.
Ce trebuia să faci azi?
Ce trebuia să fac, ce trebuia să fac... Socrates, ai idee?
- Trebuia să aduci apă. - Așa este!
Billy...
Cred că ești și vei fi mereu un aiurit.
Dar tot te iubesc.
E ceva serios!
Nu-mi spune. Ai fost la coafor.
O să crească. E o lege a naturii.
- N-am spus nimic. - Nu te mai prosti!
E vorba de apa care curge din munte. Ar fi trebuit să ajungă aici până acum.
Voi aduce apa cântând la tobă.
Mulți politicieni mondiali și lideri economici
s-au adunat pentru cea de a 167-a Conferință Climatică.
Au venit cu toții la Polul Nord,
în timp ce oficialitățile examinează dramaticele efecte ale încălzirii globale.
Repede, se răcește bufetul.
Sunt Peter Cook și am transmis din Thule, Groenlanda,
poarta spre Oceanul Arctic.
A fost o zi minunată, Winifred.
Te ascult spunând asta de exact 714 ani.
- Știi ceva? - Bineînțeles că știu.
Este aniversarea nunții noastre.
Nu mi-aș fi dorit să ratez nici măcar o zi.
Căpitane! Dle, cred c-am atins țărmul.
Poftim? Țărm aici?
Bah, ceva se mișcă binișor. Da!
Draga mea, a sosit timpul
să plecăm din nou la drum.
Am condus toată noaptea, Am stat cu mâinile pe volan
O voce din minte Îmi conduce pașii
E iubita mea ce mă strigă Spunându-mi că mă vrea lângă ea
E trecut de ora 16:00, Iar eu schimb vitezele
Când e singură Și-i este foarte dor
Îmi trimite un cablu de sus
N-avem deloc nevoie de telefon
Avem ceva ce se numește Radarul iubirii
Avem o conexiune prin aer
Radarul iubirii
Frate!
Știi ceva, prietene?
Ieși cât prada e încă bună.
Pentru tine, prieten săltăreț.
Numele meu e Toby. Pe tine cum te strigă?
Știi ceva? O să te numesc Zâmbărețul.
Frate! Ce tare e, prietene!
Noroc.
Zâmbărețule, viața de aici e foarte stresantă.
Ce-ai spune de-o croazieră pe mare? O viață de lux în largul mării.
Relaxare, doar recreere.
Bun. Acum zâmbește.
În curând vei fi flambat cu un vin ales.
Vierme jalnic.
Moarte tiranilor!
Uite ce-am făcut. Am uitat usturoiul.
Să nu fugi. Revin imediat.
Ori libertatea, ori moartea!
Trăiască Franța!
Adio!
Un cocoș?
Salutare și bun venit! Pe mine mă cheamă Winifred.
- Pe mine Winston. - Numele meu e Toby.
Charles. Mă bucur să vă cunosc.
- Cu cine am onoarea? - El e prietenul meu, Zâmbărețul.
Situația o cam luase razna prin tufișuri,
așa c-am plecat în vacanță până se mai liniștesc.
Inițial eram doar eu și Zâmbărețul, dar apoi a urcat și bătrânul Sushi la bord.
- Sushi? - Așa mă cheamă.
Da. Atunci continuă, marsupiul meu neînfricat.
Apoi, după o lună pe mare, am întâlnit țestoasele,
iar de atunci avem un plan.
E bine să ai un plan.
Ce plan?
Păsările migratoare care vara ne vizitau insula
ne-au spus despre un paradis încântător.
Departe de omenire.
Da, e o idee fermecătoare.
Ce noroc că m-ați întâlnit! Vă voi conduce!
Marea
Cu unduirile sale
De-a lungul golfurilor limpezi
Și-a unui cântec de dragoste
Marea
Îmi leagănă inima
Spre viață
Aproape ni s-au terminat proviziile. Bălțile se usucă.
Acum c-ai menționat asta, am gâtul cam uscat.
Fără apă suntem pierduți!
Vom muri fără apă!
Nivelul meu de stres e la maximum. Am un atac de panică.
O să tac.
Voi consulta Oracolul.
Va consulta Oracolul? Ar putea fi bine.
Oracol Atotputernic.
Îți cerem umili sfatul în aceste vremuri de mare teamă și incertitudine.
Spune-ne când va veni apa.
Vă sfătuiesc mai mult ca oricând să binedispuneți Oracolul.
Trunchiul de copac ne-a mâncat ultimul mănunchi de banane.
Apa va sosi... când va sosi, presupun.
- Vine apa? - Cupa cade bine până se sparge.
Ce-ar vrea să-nsemne asta?
Te rog, Billy, insulți Oracolul!
Dacă apa nu va veni, va trebui s-o găsim.
Nu să stăm de vorbă cu un copac uscat.
M-ai numit "copac uscat"?
Tipul are tupeu. Ratatul!
Ai jignit Oracolul. N-o să ne mai vorbească.
Exact, ratatule.
Tata nu e ratat!
Tovarăși.
Fiecare dintre noi și-a pierdut în mod tragic casa, prietenii, familia.
Ni s-au furat de sub nas.
Iar acum, tovarăși, ne vom găsi un nou loc în care să locuim.
Unul în care omul să n-aibă ce căuta.
Ai fost convingător.
Capul sus, prieteni!
Ăsta da stres hormonal.
Cu toții am traversat Șapte Mări într-o cadă ruginită.
Am înfruntat cele mai groaznice furtuni
și vânturi haine.
Suntem foarte aproape de țelul nostru! Haideți!
Cu stângul înainte Și dreptul după el
Cu dreptul înainte, în pas vioi
Faci o piruetă Și stânga-împrejur
Despre asta-i vorba
Cu stângul înainte
Dincolo de acele dealuri, prieteni, se află Paradisul.
Suntem mai aproape ca niciodată de a ne atinge ținta.
Faci o piruetă Și stânga-împrejur
Despre asta-i vorba
Tatăl meu e cel mai bun tată din întreaga lume.
Ne va aduce apă din baltă.
Se va lupta cu rinocerii, va speria bivolii și va alunga elefanții.
Vise plăcute!
Tatăl tău e un nimeni. Revino-ți.
- Și fără să mai menționez... - Ce să menționezi?
Toate mangustele au o membrană subțire, cu excepția lui.
Cred că tata e unic!
Notă personală: adu apă. Floare la ureche.
Mai întâi alungă bivolii, apoi luptă-te cu rinocerii
și apoi împiedică-i pe elefanți să ne bea pe uscat.
Hei, Billy!
Poate ar fi mai bine să-i lași să bea întâi și să plece bine dispuși de lângă baltă.
Giselle! Te rog, nu intra în panică.
Uită-te cu atenție la idioții ăia. Zero inteligență.
Dacă ar fi și mai neștiutori de atât, le-ar exploda capul.
Serios?
Chino vrea să bea.
Și Chino va bea.
Băieți, haideți să bem.
N-am auzit pe nimeni spunând că poți să bei tu primul.
Cu mine vorbești?
Cu mine vorbești, unicornule?
Tipul acela m-a făcut unicorn?
O sorbitură și voi privi vulturii descărnându-ți oasele în soarele orbitor.
- Chino bea când vrea el, da? - A, da?
Încearcă și vom vedea.
Da, în visele tale, mutră de pizza!
'Nă ziua!
Bombă!
Bine...
Ce-nseamnă 100 de tone de carne crudă față de puțin farmec natural?
A unui obraznic slab, inofensiv,
și puțin ciudat.
Fii calm și zâmbește.
Ce rânjet cu dinți...
Distrage-le atenția.
Ia priviți acolo!
Și umple discret...
Încă puțin pentru tati.
Ai o problemă, nu? Morcoveață.
Morcoveață!
A vorbit cineva cu tine, slăbănogule?
Tata!
Junior!
Le-ai venit de hac bivolilor, tată!
Le-am venit de hac tuturor!
Atât de mari. Toți erau atât de mari, cu pălării.
Opriți-vă aici. Nu mai faceți niciun pas.
Billy.
Totul e sub control, porumbița mea.
Și am luat apă.
Ei bine...
Billy...
Să recapitulăm.
Tata trebuia să alunge bivolii și să ia apă. Super!
Le-am spus tuturor că ne vei aduce tu apă.
Junior, stai o clipă.
Proviziile noastre s-au terminat.
- Nu-i nimic, rezolv eu totul. - Billy...
Ce visător ești!
Ce se va întâmpla cu noi?
Îți promit că de data asta nu vă mai dezamăgesc.
Junior, uite-l pe tatăl tău.
Cel care a speriat rinocerii.
- Bună, fiule. - Da. Ce este?
Voiam să-ți spun că i-am promis mamei tale...
Am mai auzit asta. Mereu faci promisiuni pe care nu le poți respecta.
Du-te și stai cu leul tău, sau cântă la tobă,
sau lovește răhățelul de hienă pentru a-l băga în gropiță.
Nu mai ești tatăl meu.
Billy!
- N-ar fi trebuit să spui asta. - Lasă-mă în pace!
Socrates, ne cheamă datoria.
Soarta Okavangonei se află în mâinile noastre.
Ce fel de plantă ai mestecat?
Gândește și compară-ne cu eternitatea.
Suntem fire de nisip, atât.
Nu sunt un fir de nisip, prietene. Sunt mangustă.
Familia mea are nevoie de apă.
Fiul meu mă consideră un ratat, acesta-i adevărul.
Iar realitatea mea e să merg să găsesc apă.
Iar tu o să vii cu mine.
Acestea sunt componentele unei minunate și tragice balade.
Frumoasa și trista melodie a mangustei Billy,
care a pornit în căutarea apei...
O aud. Chiar o aud. Da, e melodia mea!
- Păcat că nu va mai fi văzut vreodată. - Ce?
Iar vechiul său prieten Leul Socrates,
și-a petrecut restul zilelor acasă,
îmbătrânind privind liniștit cerul.
- Atunci mă duc singur. - Poftim?
Eu m-aș gândi de două ori, pentru că dacă urmezi cursul râului,
ajungi în Valea Morții.
Ai spus Valea Morții?
De unde știi?
Simplu. Am fost acolo.
Ai fost în Valea Morții?
Da, cu foarte mult timp în urmă.
Vezi cicatricea de aici?
Adânc în Valea Morții se află o umbră criminală.
Leopardul?
O asemenea bestie te poate sfâșia în bucăți
înainte s-o vezi venind.
Cel ce intră în Valea Morții renunță la propria viață.
- Nu vii cu mine? - Nu, Billy.
Hai să facem ce știm să facem, ceea la ce ne pricepem mai bine.
Să stăm și să pierdem vremea.
Billy?
Billy.
Billy!
Remorci de vânzare sau pentru închiriat
Camere de închiriat cu 50 de cenți
Fără telefon, piscină sau mascote
N-am nevoie de țigări
După două ore de măturat
O cameră de 8 pe 12 Ai cumpărat
Sunt un om cu resurse, Prin orice mijloace
Regele drumului
Poftim? Pe cine avem noi aici?
Nu fi timid, vino mai aproape.
De ce nu stai cu noi o vreme?
Nu mușcăm!
Mi-ar plăcea o schimbare, vouă nu?
- O bucățică pe partea osoasă. - Nu trebuie să fii așa pesimist.
Bun venit, flăcău, în Valea Bucuriei!
Credeam că sunt în Valea Morții.
Valea Morții? Cine ți-a sădit asemenea idei în minte, tinere?
Aceasta este Valea Morții, prieteni?
Bineînțeles că nu. Este absurd.
Drum bun, prietene!
Ne vedem mai târziu!
E cineva?
E cineva acolo?
Cineva? Cineva? Cineva?
Știam că n-o să mă dezamăgești.
Acum n-o să mai pățim nimic.
Leopardul...
Câț, pisicuțo! Întoarce-te în cușca ta.
Sau vină să-ți vedem mustățile, pisică speriată...
Billy! Cu violența nu rezolvi nimic.
- Care-i planul B? - Cum ți se pare fuga?
Stânga, dreapta, dreapta, stânga?
Leopardul s-a speriat de bătrânul de mine.
Un urs polar!
Un urs polar? În Africa?
Cosmic.
Și un cangur? Țestoase? Două picioare...
de monstru cu gură?
Și un pui!
Ce? Un pui?
Te rog! Cocoșul galic nu e doar un pui.
Cine ești? Cine te-a trimis?
De unde ești? Spune-mi!
Îi lipsește o doagă.
Dar crede-mă, tipul are curaj.
Exact ca noi!
Nu eu am făcut asta.
Socrates?
Care-i povestea cicatricei tale?
Eram foarte tânăr, fără experiență, grăbit și foarte flămând.
- Fratele meu și cu mine... - Stai! Aveai un frate?
Numele lui era Mambo. Eram inseparabili.
Alergam peste Savană, fugăream bivoli și vânam antilope.
- Stai așa... Dar ești vegetarian! - Tinerețea... Eram pui.
A fost cu secole în urmă.
Mambo și cu mine, deși părinții ne interziseseră asta,
ne-am dus în Valea Morții.
Și, așa cum îți imaginezi, exista un motiv bun pentru interdicție.
În fond, aici vin elefanții să moară.
Însă noi nu cunoșteam frica și eram conduși de curiozitate.
Mambo?
- A fost vina leopardului? - Nu, Billy. Nu era niciun leopard.
Era o creatură pe care n-o mai văzusem până atunci sau de atunci.
Terifiant.
Din acea zi, singura mea dorință
este ca toate animalele din Savană să trăiască în pace și armonie.
w ww.s ubt itra ri-n oi.ro
Cucurigu!
Gata, s-a făcut dimineață, tovarăși. Trebuie să plecăm înainte de amiază.
Va trebui să continuați fără mine. Sunt mult prea slăbită.
Nu. Voi rămâne cu Sushi și țestoasele, să am grijă de ele.
Cât despre leu și... nevăstuică, vor pleca să găsească apă.
Toby și Zâmbărețul vor merge cu ei.
Aici, la Hotel Eden Paradis, vom găsi participanții
la cea de a 168-a Conferință a Schimbărilor Climatice actuale.
Avem aici pe cineva care nu este deloc impresionată de niciuna dintre ele.
Bună, eu sunt Maya. Desigur, știm cu toții ce se întâmplă aici.
Vouă, adulților, vă place să vă auziți vorbind, dar nu se va întâmpla nimic.
Sunt sigur că așteptați cu toții rezultatul conferinței, la fel ca noi.
Doamnelor și domnilor,
vă urez tuturor bun venit la Eden Paradis, ca invitați ai Conferinței Climatului.
Importanta sarcină de deschidere a bufetului îi revine mascotei noastre.
Este adevărat. Vi-l prezint pe Toto!
- Apa e prinsă-n capcană ca un șoarece. - Cine ar face așa ceva?
Mergem cam repede, nu?
Billy, ți-au furat ideea.
Cum au făcut răhățelul de hienă atât de rotund?
Îmi place, îmi place, îmi place! Super!
Bate palma!
Australieni!
Ce drăgălaș e!
Ce?! Vânătorul!
Ce specie ciudată de maimuțe!
Dar sunt simpatici, totuși. Cam ciudăței, dar simpatici.
Ne vedem mai târziu, Billy.
Unde-i bestia?
Bombă!
Fălci.
Vino! Aici!
Nu! Nu!
Să știi că ți-am salvat viața în pauza de masă.
Acum, domnilor, dacă doriți...
Vă garantez personal că tot acest fiasco nefericit s-a terminat.
- I s-au înroșit urechile. - Vine!
Zâmbărețule, nu găsesc un pretext mai bun pentru o viață în aer liber.
Sala de sport e doar pentru invitații hotelului care plătesc.
Sălbatic!
Zâmbărețule, probeaz-o și tu.
Două cuvinte, domnilor: mini bar, înțelegeți?
Iată!
Ia mâinile! Ăsta este apartamentul nupțial.
Bine, o să mă uit după Vânător.
Nu vreți să vă puneți cu el.
Așa că mai bine v-ați purta frumos, dacă știți ce e mai bine pentru voi!
Super.
Așteaptă. Mai bine să nu tragem niciun foc.
Nu ne place presa negativă.
În loc de asta, prinde și trimite-le la cazinoul nostru din Vegas.
Cel puțin putem scoate un profit din încurcătura asta.
Nu am încredere în maimuța asta.
Nu v-am spus să nu atingeți nimic?
Unde este fotoliul?
Porc incult!
Stăm pe fotolii, nu le mâncăm!
- Unde este micuțul? - Billy este în peștera cu apă.
Splish-splash, făceam o baie
E vorba de sâmbătă seara
Mă frecam cu peria, mă relaxam în cadă
Gândindu-mă că totul este în regulă
Te-ai frecat suficient cu peria pentru astăzi!
Întâmplător am o slujbă aici,
și nu am nicio dorință să intru în necazuri din cauza voastră!
Am muncit din greu să obțin funcția asta.
Ce vreți de la mine?
Vrem apă!
Chiar aici aveți apă!
- Așa că acum, dacă vreți să ieșiți... - Încă ceva.
De ce Dumnezeu ne-ai ajutat ascunzându-ne aici?
Pentru că ați fi fost uciși de către Vânător.
Așadar, înțeleg. La urma urmei, ești unul dintre noi.
Nu, nu, nu, nu!
M-am născut în grădina zoologică din Brooklyn, oricum nu știți ce înseamnă.
Îmi pare foarte rău, dar greșiți foarte mult
și cu siguranță nu sunt cine credeți că sunt!
Cu siguranță nu sunt unul dintre voi!
Avem nevoie de apă! Adică multă apă! Pentru noi toți!
Bine. Atunci o să mergem la baraj, o să deschidem porțile,
și o să dăm drumul apei în valea voastră.
Apoi o să dispăreți!
Și în felul ăsta, ceea ce am creat, numim o "oază a păcii".
În absolută armonie cu natura, ceea ce desigur este cheia,
și asta se numește turism ecologic.
Rezultatul: Sprijin de durată garantat,
cu suficientă energie electrică generată pentru a alimenta câteva orașe.
Vă puteți imagina beneficiile pentru economia locală.
Poate ar trebui să-ți imaginezi ce înseamnă asta
pentru bietele animale care locuiesc în josul curentului.
Mor de sete fără apă!
Maya, du-te imediat în camera ta. Nu știi nimic despre asta.
Întotdeauna e vorba de bani, nu-i așa? Doar la asta te gândești.
Copiii ăștia... imaginați-vă.
Acum, dacă vreți să mă urmați în interiorul complexului...
Eu o să intru acolo, o să deschid robinetele, apoi o să mă întorc.
Între timp, asigurați-vă că nu vă mișcați din locul ăsta!
Da!
După cum vă puteți imagina, cele mai moderne și mai sigure măsuri de siguranță
sunt utilizate în această zonă sensibilă.
Totul este de ultima generație și sigilat ermetic.
Accesul neautorizat este în afara oricărei discuții.
Socrates!
Mă simt amețit.
Vin!
Nu!
Nu! Nu din nou!
Vino, dacă ești suficient de bărbat să o faci!
În gardă.
Mulțumesc.
Nu, asta este absolut nedrept. Nu, nu, nu!
Bravi veterani, puteți merge?
Suntem bine, mulțumim. Cu toate că nu mai suntem atât de tineri precum eram.
Ei bine, eu văd...
o frumusețe la maturitate.
Ei bine, am 715 ani.
Winston este cu 12 ni mai tânăr.
A îmbătrânit frumos, draga mea floare de lotus înflorită.
Tu, cu vorbele tale dulci...
Dragostea!
Eroismul țestoaselor ne-a salvat pe toți,
dar fără apă, ne așteaptă o moarte sigură.
Suntem condamnați dacă ne întoarcem să-l eliberăm pe Socrates și să dăm drumul apei.
Suntem mult prea slăbiți.
Atunci trebuie să aducem ajutoare! Să chemăm toate animalele din savană.
Excelent, nevăstuică!
Tati? Ce faci cu leul?
Maya, tati nu are timp pentru asta acum.
Eliberează imediat leul!
Nu este posibil. Nu pot face nimic. Leul este periculos
și nu îl putem lăsa liber să meargă pe aici.
Și în afară de asta, deja am vândut leul unui cazinou în Las Vegas.
Ai penetrat cu succes zonă sigură,
în timp ce prietenii tăi au dispărut în apă.
Tu! Se pare că tu ești cel norocos.
- Smith te-a vândut unui cazinou în Vegas. - Unde?
Ai dat lovitura. Ești pe culme!
Întotdeauna am visat să apar într-un spectacol în Las Vegas, măcar o dată.
Nu îmi este foame.
Bea.
Va avea un gust mult mai bun.
Mamă, tu ai băut ceva?
Desigur că da!
Știi, nu te pricepi să minți.
Junior?
Asta este apa mea, momeală de crocodil!
- Și? - Du-te și găsește-ți o băltoacă a ta, da?
Sau altfel o să găsești cornul meu!
În loc de asta, o să folosesc cornul tău ca unghieră, bine?
Tu ai cerut-o.
150 de kilograme și niciun pic de creier în capetele lor mari.
La trei. Unu... doi...
Trei... acum!
Nu!
Hei, uite!
Mamă!
Așteaptă, iubitule.
Opriți-vă!
Idioților, nu aveți nimic mai bun de făcut?
- Nu. - Nu...
V-ați gândit vreodată de ce vă luptați?
Sigur că da. Pentru că...
Pentru că...
- Tu ce crezi, Uriașule? - Hei, nu știu.
Așa cum credeam.
De acum încolo, duceți-vă și jucați-vă jocurile juvenile în altă parte!
Ați înțeles?
Să mergem să vorbim cu Angie. Ea este președinta în Okavango.
O femeie președinte! De ce nu?
O să încerc puțină diplomație cu ea, așa cum știu eu.
Pielea mea este absolut uscată.
Unghiile sunt crăpate, părul, ruinat!
Coama este ca sârma ghimpată. Sfârșitul este aproape!
Giselle...
Avem alte lucruri de care să ne îngrijorăm.
Ei bine, asta este încântător.
Eu mă fac bucățele, iar tu spui: "Avem alte lucruri de care să ne îngrijorăm!"
Nu disperați, doamnelor!
Nu! Aud voci! Știu că ăsta este sfârșitul.
Și sunt nearanjată.
Bună, numele meu este... Charles.
Charles! Mai să fie, ce nume drăguț!
Apropo, căldura excesivă nu îți poate ascunde
nobila și sublima frumusețe.
Dacă pot fi atât de îndrăzneț, se pare că ai fost binecuvântată cu un nas încântător.
Atât de moale! O trompă foarte mătăsoasă!
Atunci însoară-te cu ea.
Trebuie să organizăm o conferință. Imediat!
- O conferință? - O adunare a tuturor animalelor.
Trebuie să ne dăm seama cum acest erou al tău
a putut descoperi apa.
Am un erou? Cine este?
Billy?
Atunci cineva trebuie să sufle în uriașa goarnă!
Tată?!
Este o mare adunare a tuturor animalelor peste două ore, numită conferință.
Nu vrei să întârzii!
Am plecat!
Să vedem, două ore. Știu că pot ajunge.
Slavă Domnului că există scurtături.
Ei bine, uită-te cine este aici. Este categoria ușoară!
Hei, Uriașule.
Ce e atât de amuzant, vârf de morcov?
Ne-am adunat aici să discutăm situația noastră precară.
Așa după cum poate știți, asta este prima noastră adunare istorică a animalelor.
Pe timpul ședinței, nimeni nu va face rău altuia!
- Îmi convine! - Mangusta este doar o gustărică!
Nimeni nu are voie să atingă pe altul!
Billy? Raportul tău.
Da. Așadar, uitați care este treaba. Eu am găsit apă, grozav.
Cui îi pasă ce are de spus viermele ăla?
Nu este decât o muscă strivită pe copita mea, nu?
Problema este că apa a fost zăgăzuită în Canionul Leoparzilor,
de niște pietre masive.
Din cauza leoparzilor?!
Nu, din cauza unor străini, creaturi urâte, dezgolite, fără pic de blană!
Asta este scârbos!
Vorbim de niște bestii însetate de sânge.
Își spun oameni!
Niște mizerii!
De când ascultăm de o mangustă?
Chino este un bizon prost, dar măcar o dată are dreptate.
Prieteni. Aceasta, ei bine, mangusta,
a arătat mai mult curaj decât voi toți la un loc.
Cuvinte mari venind de la tine...
Jumătate de măsură.
Aveți vreo idee prin ce a trecut aceasta jumătate de măsură?
Știți câți camarazi mi-am pierdut?
Lucrurile pe care le-am văzut dintr-o temniță întunecată,
în care ai mei au fost închiși doar ca să slăbim în cea mai mică dintre celule,
întrebându-ne dacă vom sfârși într-o țepușă pe foc?
Sau poate într-un sos de Burgundia?
Umanitatea ne tratează ca pe... animale!
Ei bine, asta cu siguranță a fost limpede ca nămolul.
Din cauza asta trebuie să facem ceva!
Trebuie să eliberăm apa acum!
Corectați-mă dacă greșesc, dar asta nu înseamnă
că trebuie să mergem prin Valea Morții?!
Apa a curs întotdeauna și va curge și de data asta.
Trebuie doar să așteptăm.
Apa nu este doar apă.
Este sângele strămoșilor noștri.
Haide, ce este cu bătrânii ăștia doi!
Țestoasele astea două cunosc umanitatea mai bine decât oricine în viață!
Și desigur, de mult mai mult timp.
- Bună... - Seara.
Numele meu este Winston și...
Mie mi se spune Winifred.
Ne-am născut acum mai mult de 700 de ani...
pe o insulă departe în Oceanul Pacific.
În tot acest timp, ne-am întâlnit cu multe ființe umane.
Au furat, ucis
și distrus totul, de foarte multe ori.
Noi am permis să se întâmple asta.
Din această cauză, am pierdut totul.
Căminul nostru iubit din păcate nu mai există.
În locul unde odată înfloreau flori de toate culorile,
acum pământul este uscat și arid.
În locul unde odată aerul vibra de ciripitul
a mii de feluri de păsări, acum este liniște.
În locul unde odată focile și bestiile oceanului săreau în valuri,
nu mai există viață.
Galapagos, căminul nostru încântător,
acum este puțin mai mult decât o epavă, neagră, întunecată și uleioasă.
Întreaga lume nu este decât o masă neagră, întunecată și unsuroasă.
Cu excepția acestui loc.
Dar dacă nu faceți nimic să opriți asta,
acest loc va deveni o pată întunecată.
Pentru că omul este un hoț care vine noaptea
și ia tot ce dorește de la pământ.
Este ca un șarpe care își mănâncă propria coadă ca să supraviețuiască.
Dar Pământul nu aparține omului.
El este doar o mică parte.
Omul nu a țesut stofa vieții.
Este doar o ață din ea, pentru că noi toți respirăm același aer.
Ceața care se ridică din pădurile verzi luxuriante,
adierile înviorătoare ale munților stâncoși,
mirosul vântului după o ploaie răcoritoare,
plantele, Omul și noi, animalele.
Omul nu realizează ce face pământului,
ceea ce își face lui însuși în ultimă instanță,
și când pământul este în cele din urmă distrus,
iar animalele sunt fie izgonite, fie ucise,
Omul va domni peste Pământ singur.
Atunci, singur și deznădăjduit, și el va fi șters de pe fața Pământului.
Dar asta nu ne va alina, căci fiecare dintre voi va pieri
dacă nu vă apărați împotriva umanității.
Draga mea, ai vorbit înțelept și cu atenție.
Ei bine, asta pentru că am rostit gândurile tale.
Ceea ce ai spus a fost mai presus decât orice gând.
Și totuși, lipsit de însemnătate,
în comparație cu anii petrecuți alături de tine,
anii noștri împreună.
A fost minunat.
Bine. Foarte bine...
Winnie?
Winston și Winifred s-au dus la culcare pentru ultima dată.
Dar ei trăiesc în toate inimile și visele noastre.
A sosit ziua.
Doamnă, așteptăm ordinul tău.
Dar nu ar trebui mai întâi să consultăm oracolul?
Nu cred, dragă. Am fost acolo, am făcut asta.
- Așadar, la luptă! - Jos cu bestiile!
Jos cu bestiile!
Haideți! Trăiască libertatea!
Ei bine, ar fi putut măcar să consulte oracolul.
Nu am niciun respect!
Ce s-a întâmplat cu tradiția? Este o rușine!
Ai auzit ce am auzit și eu?
Cu toții am cerut sfaturi de la tipul ăla?
Un frizer care vorbește cu ambele părți ale gurii în același timp?
O armată mândră, cu siguranță, Doamnă.
Este o adevărată onoare să mi se permită să mărșăluiesc alături de tine.
Da, suntem mândrii, dar suficient de puternici?
Amintește-ți, bizonii și rinocerii nu au venit.
Curajul eroic al soldaților noștri bravi va compensa lipsa lor.
Socrates, rezistă. Venim!
Cum rămâne cu aceia care nu au un milkshake de banane?
Sau o picătură de apă?
Hei, te pot citi ca pe o carte.
Vrei să mă faci să mă simt vinovat ca să te ajut să evadezi.
Dar îți pierzi timpul. Nu pot face nimic.
Tipul uriaș cu pușca are cheia de la cușcă.
Aici sunt, închis într-o cușcă, dar totuși cumva sunt liber.
Tu ești afară, dar nu ești liber deloc. Nu-i așa?
Așadar...
Mă cheamă îndatoririle!
Pleacă. Trebuie să fie amuzant să te joci de-a maimuța.
Pui piciorul drept înainte Pui piciorul drept înapoi
Pui piciorul drept înainte Și te scuturi din tot corpul
Faci dansul hokey-pokey Și te întorci
Despre asta este vorba
Pui piciorul stâng înainte Pui piciorul stâng înapoi
Și te scuturi din tot corpul
Faci dansul hokey-pokey Și te întorci
Despre asta este vorba
Evident ești carnivor.
Îmi pot da seama după acea... neplăcută respirație.
Ai puțin respect!
Uită-te la tine. Stai drept!
Pieptul în afară!
De ce ai întârziat atât?
Ce disciplină este asta pentru un soldat?
Și ia-ți ghearele incredibil de murdare de pe uniforma mea!
Du-te la unitatea ta! Anul ăsta, te rog...
- Totul este în regulă, bravul meu erou? - Desigur!
Am dojenit doar un dezertor laș.
E timpul spectacolului!
Hei!
Toto?
La naiba.
Cel mai demn adversar, da, fără îndoială.
Doamnă, dacă îmi permiți, sugerez să trimitem un mesaj.
Să trimitem un mesaj?
Și dacă nu suntem înțeleși?
Acest mesaj va fi neechivoc!
Ce este asta?
Fiecare participant la conferință
pleacă într-o stare buimacă și veselă.
Haide.
Camarazi! Nu mai putem aștepta! Să mergem!
Este timpul să se rostogolească capete!
Giselle, nu te-am mai auzit vorbind așa până acum!
Mulțumesc.
Atacați!
Puternic. Foarte puternic. Asta ar putea fi înșelător.
Ce este zgomotul ăsta?
Sunt bizonii.
Și rinocerii!
Ce zici? Hei, categoria ușoară!
Ne vedem în Iad, capăt de morcov!
Socrates! Socrates!
Începe să bați la toba, Billy. Ai ritmul!
Am ritmul!
Dumnezeule.
Ați văzut asta? Asta este tatăl meu!
Billy!
Porumbițo!
Billy, a sosit timpul.
Timpul pentru petrecere!
Ei bine, ea a luat mașina tatălui ei
Și merge la standul de hamburgeri
Se pare că a uitat de librărie
Așa cum i-a spus tatălui
Cu radioul la maximum
Merge cât poate de repede
Se va distra, distra, distra
I-a spus tatălui ei că îi ia mașina Ford Thunderbird
Fetele nu o pot suporta pentru că merge, arată și se îmbrăcă foarte bine
Face ca raliul Indy 500 să arate ca o cursă romană de care
Mulți tipi încearcă să o prindă
Dar îi face să își piardă vremea...
Hotel este terminat. Sunt ruinat.
- Ești satisfăcută? - Da.
Uită-te cât de fericite sunt.
Ei bine, ai știut tot timpul ca tatăl tău știe
Și de când ți-a luat cheile te-ai gândit
Că distracția ta s-a terminat
Charles, pasiunea ta mă încântă mai mult decât pot spune.
Draga mea, ăsta este primul pas pe un drum care durează o viață.
De la a 169-a Conferința a Schimbării Mediului aici în New York...
Văd că avem niște oaspeți neașteptați.
Se pare că animalele în cele din urmă
ne fac responsabili pentru acțiunile noastre.
Ei bine, ce crezi?
- Bună ziua, Ken! - Salutare, săltărețule!
Amice, ajută-mă. Unde este conferința?
Ce? Conferința animalelor?
De ce, este în America!
America? Întâmplător știu o scurtătură.
Ce păcat. L-aș fi putut barbieri.